Gud vil straffe dig, Roulade. Du skræmte mig fra vid og sans.
Det er ikke klogt at bo alene, Tom. Man ser uhyggelige skygger.
Røde skygger.
Gud lader de hedninge brænde op i Helvede.
Jeg ser dem nu og da, når de slæber deres dyr og ejendele gennem dalen.
Og jeg tænker: Hvilket spild af det forjættede land.
Se her. De små flag, det er os. Og alt det her ingenting, det er dem.
-Fatter du det? -Det er indianerterritorium.
Under den spanske erobring dræbte man tolv hedninge hver fredag-
-for at mindes de tolv apostle. Den tradition burde holdes i hævd.
Hundreder af gode kristne venter på dette land, og de vil betale for det.
Du er en bedre kristen end de fleste, Tom.
Nu til dags skal man have en gyldig grund til at dræbe indianere.
Ligesom major Cabot havde, da han fandt de forgiftede brønde.
Vi ved godt, at majoren bidrog til forgiftningen...
...men han fandt en masse indianerperler, ikke sandt?
Hvorfor finder vi så ikke en undskyldning?
Vi klæder os ud som hedninge og dræber en hvid eneboer.
Du har vist sludret med major Cabot.
Nej, jeg har ikke. Hvorfor det?
Du siger det samme, som han går og siger.
Det er, fordi vi tænker praktisk. Vi er nybygger-pionerer.
Nej, det er, fordi I er to alen af ét stykke.
I er begge besat af genial ondskab.
Gode gamle Cabot...
Sig mig, har I besluttet, hvem I skal skalpere endnu?
MIT NAVN ER STADIG NOBODY
Frank, hent manden en kop kaffe!
Sikke en krop!
Hold op! Du gør lopperne fortræd!
Du danser som en hane!
Det er klogt at smøre løbet, men du burde også file sigtet af.
Hvorfor det?
Fordi her i byen får fremmede før eller siden revolveren op i...
-Og det skulle jo helst ikke kradse. -Thanks.
-Tak for hvad? -Det er mit navn. Joe Thanks.
Jeg er imponeret. Det er jeg virkelig.
-Jeg kender dig godt. -Nå, så det gør du.
Du er landsbytossen. Der er altid sådan en, der byder mig velkommen.
Det ville du ikke turde sige, hvis jeg var bevæbnet.
-Jeg leder efter en, der skyder rapt. -Hvor rapt?
Han skyder ikke først, men hvis nogen skyder, bliver han ikke nr. 2.
Du er vist svær at stille tilfreds.
Men du kunne prøve Doc Foster.
Doc, en eller anden dag bliver du nødt til at rejse dig fra bordet-
-og gå ud at se, hvad der foregår.
Der sker aldrig noget. Byen er én lang søndag eftermiddag.
-Fem. -Ditto her.
Jeg er med.
Pas.
-Fem dollars. -Pas.
Ti dollars.
Pas på. Den er meget varm.
Sidst jeg så konen, var hun ni måneder henne. Lad mig gå, Doc.
Jeg venter på nogen.
Nogen er vist ankommet.
-Han er ikke nogen. -Overhovedet ikke.
-Beklager, Doc. -Hvorfor det? Fortsæt.
-Nul. -Hele puljen.
-Godt... -Ja.
-To. -Tre.
Et.
-Pas. -Ti for at holde spillet i gang.
-Ti. -Øger med hundrede.
Hvad sker der, når en af spillerne har fire ens kort?
-Der sker det, at jeg er ude. -Ditto her.
Fire esser i samme hånd. Det har jeg aldrig oplevet før.
Selv ikke når jeg snød...
Prøv den her, Doc. Colt Navy 86.
Alle disse rare folk er samlet for at se en duel.
-Hvad for en duel? -De ved, hvordan det er i Vesten.
To fyre forlader saloonen og står over for hinanden.
Den ene står gerne med let spredte ben-
-og byens borgere bliver bange og går lidt på afstand.
Så er der en, der spiller en sørgemarch på et signalhorn.
Og så ingenting. Ikke en lyd.
Kun en hvislende vind fra ørkenen.
Nu skal De høre slutningen.
Om lidt er De den dødeste mand, der nogensinde har levet.
-Udenfor. Min tid er kostbar. -Ja, De venter jo på nogen.
Halløj, alle sammen. Kom så. De skal duellere!
Doc Foster og den nye fyr. Kom så!
De siger bare til, Doc.
-Er det Deres hest, Doc? -Hold op med de narrestreger.
Flot dyr.
Hold op med at klovne.
Der er vist ingen, der passer dig.
-Det stakkels kræ var tørstig. -Det næste skud er til Dem.
Hører De?
Undskyld, Doc. De skyder bare, når De har lyst.
Nej, Doc.
Syntes De om forestillingen? Fint. Det glæder mig.
-Læg et bidrag i hatten. -Det lyder rimeligt.
Læg en skilling til den hurtigste skyder i verden, folkens.
Værsgo, folkens.
Selv vinden holder med os.
Pas på.
Tak. Mange tak.
De har lige set en farlig forestilling. I hvert fald for Doc Foster.
Bare læg, hvad De kan undvære. Det glæder mig overmåde.
Halløj! Der kommer nogen! Det er kavaleriets diligence!
Tag hestene hen i stalden og giv dem vand.
Når de er udhvilet, skal de have foder.
Det Vilde Vesten.
Undskyld modtagelsen. Vi venter på glædespiger. Drengene tog fejl.
Fejlen var at vælge Dem til sherif. Ser De ikke, jeg er oberst?
Til Deres oplysning er vi på vej til Fort Cristobal.
Major Cabot kunne godt have sørget for en modtagelse.
Doc, De må hellere samle den op.
Doc, hvorfor tager De ikke bare hjem?
-De var heldig. Jeg har travlt. -Det har jeg også.
Kom ind.
-Hun var kun et barn. Hører De? -Hvem?
Min søster! De voldtog hende. De lovede at gifte Dem med hende!
Hjælp!
Råb, så alle kan høre Dem. De får Deres bekomst for øjnene af alle.
-Hjælp! -De voldtog min eneste søster!
-Manden er sindssyg. -De knuste hendes hjerte!
Han er ikke sindssyg. Han er et fjols.
Skægget... Skægget!
-Det er nøglen til det hele. -Hvilken nøgle?
-Nøglen til den perfekte plan. -Den her sag rager ikke Dem.
Tak for ideen, men det her rager ikke Dem.
Gå hjem og opfør Dem pænt.
Hold op med det. Av, mine kugler!
Fascinerende. Jeg har aldrig set så dyb en livslinie.
Det er et ar. Jeg afvæbnede en mand ved at tage fat i knivsbladet.
Brud på livslinien. Døden ligger på lur, forklædt som indianer.
-De når aldrig frem til major Cabot. -De er også sindssyg.
Jeg har en ven med rødt overskæg. Det er falsk, men det er ikke til at se.
i kan sende ham iført Deres uniform. Men tag ikke til fortet selv.
For så bliver De dræbt.
Løjtnant! Soldater!
-Fortsæt bare. Der er folk efter mig. -Er du en bandit?
Stands!
Du ligner ikke de eftersøgte på plakaterne.
Gør de jer grumme med vilje for at skræmme borgerne?
De prøver at vise det onde inden i os.
Stands!
Kys mig. Far vil sende mig hjem til Washington.
Jeg har aldrig kysset en bandit før. Kys mig, eller jeg skriger!
Javist.
Der var en galning på mit værelse og en anden, der hev mig i skægget!
-Der er en mand i hendes seng! -Er der en mand i hendes seng?
-Hvor? -Lige her.
Åh, Gud...
Åh, Gud, frels mig denne ene gang, så lover jeg aldrig at gøre det igen.
Der er han!
Forsvind med jer! Lad mig være. Skrub så af!
Mine stakkels små høns!
Lad mig være. Mine stakkels høns!
Er De præst eller hønsetyv? I bæster. Skrub af!
-Holder katolikker høns i kirken? -Vi har fanget den forkerte mand.
De kommer til at bøde for det her. Gud vil forbande Dem!
-Næppe. Vi arbejder for ham. -Tyve. Hønsetyve! Stakkels høns.
Kom, lad os finde den rigtige tyv.
-Hvad er det her for et sted? -Det er et Guds hus.
Stig om bord, folkens. Kom bare.
Det er smukke piger alle sammen!
-Hvor skal du hen, makker? -Jeg skal tale med mutter.
Vent her og opfør dig pænt.
Kom så, folkens. Der er plads i liggevognen.
200.
Det er ægte sølv og velsignet af en præst.
Før i tiden skar man hånden af kirkerøvere. 200 inklusive posen.
Tag toget til paradiset! Så er pengene godt givet ud!
Prøver du at røvrende mig for en gangs skyld, mutter?
-Lucy? -200. Jeg går ikke højere.
Lucy? Lucy, kom tilbage!
Det er en ordre!
Stig op, folkens. Pigerne er varme og villige!
-Davs. Jeg har ledt efter dig. -Venner for evigt, og vi ses.
Kom, lad os få tømt salen.
Kom så.
Vent, Bill. Det er så længe siden, jeg har set ham.
-Vi fik knap nok sagt goddag. -En tur til, så bliver du med barn.
-Er det så galt? -Dril ham ikke. Han bliver jaloux.
Jeg har vigtigere ting for. Jeg hev denne lopperede ud af rendestenen.
Jeg passede og plejede hende og gav hende et liv i luksus.
Jeg fulgte hendes mindste vink. Hun har været en dyr fornøjelse.
Vil du have hende, så sig en pris.
Det går ikke.
-Hun er uvurderlig. -Sig en pris, Joe. Vil du ikke nok?
Bliv ikke overrasket og drag ikke de forkerte slutninger.
Jeg er her blot i retfærdighedens tjeneste.
Der er han. Det er jeres mand.
-I ere hin mand. -Nu er du også blevet stikker.
Gud har berørt din sjæl. Ikke sandt, min søn?
Indrøm det, Bill. Du er blevet berørt.
Er det heri, min søn?
Check indholdet, fader.
Hvorfor lod jeg dig ikke dø i ørkenen?
-Fordi du aldrig forråder en ven. -Det er der alt sammen.
-Takket være Gud. -Takket være Joe.
Manden, der står foran jer, var allerede væk-
-da han, som Paulus på vej til Damaskus, ramtes af himmelsk lys.
Tynget af skyld vendte han tilbage, hjertet tungt af fortvivlelse-
-over hans frugtesløse liv i synd og skam.
-Hvem taler han om? -Dig.
Og takket være denne gode kristne sjæl hørte vi om hans ædle gestus.
-Det var min pligt som kirkesøn. -Svinemikkel!
Når den fortabte vender tilbage, jubler Himmelens hærskarer.
Hold op. Det her er et redeligt hus. Vi gør ikke grin med kirken.
Joe!
-Hvor fanden skal vi hen? -Tæl videre.
Hvor nåede jeg til? 315, 320...
325 dollars i velgørenhed!
-Den gamle hejre tilbød mig 200. -Der ser du. Ærlighed varer længst.
Du er rigere, og du er blevet kysset af en præst.
Hvorfor skal du altid gøre dig selv værre, end du er?
Ja, spirrevippen kaster jo aldrig op.
Ikke i sin hat. Han gør det på ordentlig vis. På toilettet.
Der tager du fejl. Hvis du havde tilbragt mindre tid på sigøjnervis-
-og mere tid blandt ordentlige folk på toilettet, havde du mødt Joe først.
Jeg havde en underlig drøm. En solstråle strejfer de højeste bjerge-
-så de ligger badet i blod. Tinderne kaster skygger i den bundløse dal.
På den klare, blå himmel svæver en høg ubesværet...
-Den hvislende vind? -Nej, vinger, der kløver luften i to.
-Hvad er det? -Det er hestehove.
Og fra bag klipperne dukker den legendariske hvide rytter op.
Han er den gamle hersker. En død konge griber efter en mand på flugt.
Hans silhuet står mørk mod solens røde ring-
-omkranset af en glorie, besat med ørnefjer som solstråler.
-Det er din far. Han leder efter dig. -Min far havde ingen fjer.
Jeg er hvid. Mit ansigt er solbrændt, men se blot farven på min røv!
Er det så slemt at være indianer? Din far bar fjer, og din mor var hvid.
Sort, hvid, rød... Vi er alle nogens børn.
Min mor var så hvid, at de andre ludere kaldte hende "Spøgelset".
Det er de nøgne kendsgerninger. Jeg er en ensom ulv.
Ved du, hvorfor de kalder mig Damplokomotiv?
En dag blev jeg træt af bylivet og sprang på et tog.
Du forlod hele stammen. Mand-der-rider-på-jernhest.
-Nu er du gået over stregen. -Og du er ved vejs ende.
-Er I blevet skøre? Skal I slås? -Ikke mig. Sporet slutter her.
-Hvad sker der? -Spring!
Bill!
Bill, er du kommet noget til?
Jeg klarer den. Hvem har bestemt, at jernbanen skulle slutte her?
Måske anlægger de en bro hen over dalen og bygger en by.
-Slutter sporet her? -Her slutter Jernbaneselskabet.
Vi har kun de her sveller tilbage. Og hvor er Stillehavet?
-Han har ret. Hvor er det? -Lyt godt efter!
-Jernbanen har ingen fremtid. -Hvor skal I nu hen?
Vi skal finde et nyt job. Selskabet har svigtet os, og vi er skredet!
Joe? Bill? Kom her. Kaffen er stadig varm.
Kom nu, Bill.
Tag det roligt, Bill. Du bliver bare stiv.
Jeg bliver ikke stiv. Jeg bliver glad.
-Kalder du det at være glad? -Indianere er tungsindige af natur.
Rolig, Bill. En høvdingesøn skal kunne bevare roen.
Havde jeg blot en håndfuld mænd af den rigtige karat-
-ville jeg røvrende det her forpulede land.
Ensomhed... Det er det, det er. Geniets ensomhed.
Tusinder af dollars.
Hvor meget sagde du?
Det er det beløb, majoren beholdt i stedet for at give det til indianerne.
-Har du tjent i hæren? -Ja, som alle hvide mænd.
-Hvilken rang? -Desertør.
-Hvad siger du til oberst? -Det ville være rart til en forandring.
-Hvad siger du, Lucy? -Hvor vil du skaffe en uniform?
Uniformen er på vej, men du får brug for bakkenbarter.
-Som de her? -Ja. Obersten har også et par.
Men hans er ægte.
Så anlægger jeg nogle. Bare giv mig lidt tid.
Jeg kunne give dig resten af livet, uden at det hjalp.
-Indianere får ikke skæg. -Jeg gør, for jeg er ikke indianer!
-Hvad er der? -Der kommer nogen.
En vogn eller en diligence.
Jeg viser bare, hvordan de dumme rødhuder gør. Det gør de stadig.
-Og så her i telegrafens tidsalder. -Kommer den denne vej?
Hvad ved jeg? Tror du, man kan lægge sig ned og høre diligencen?
-Eskorte? -Nej, den bliver jaget. Fire ryttere.
-Indianere? -Nej, hestesko. Der bliver åbnet ild.
Det ved jeg.
Hvordan kan du vide det, hvis ikke du lægger øret til jorden?
De skyder efter en oberst med rødt skæg.
Der ser I. Når man ikke er indianer, tager man fejl. Hvor er I henne?
Der er diligencen og idioten, men hvor er de fire ryttere?
Vi er lige her, Damplokomotiv.
Mortimer! Hvorfor har I perlekæder på?
Det er moden, Bill. Men vidner har aldrig været på mode.
Smid din revolver.
Beklager, Bill. Du har set for meget. -Hvad har jeg da set?
Du så obersten.
Du så os med perlekæder på.
Har I perlekæder på? Det lagde jeg slet ikke mærke til.
-Men du lagde mærke til os. -Nej!
-Hvem fanden taler du så med? -Mig selv. Det gør jeg altid.
Prærie-folk, du ved... Jeg taler, jeg lytter...
I håb om at en eller anden hører mig og giver mig et svar.
For guds skyld, Mortimer. Kan du huske, da vi var makkere?
Roulade ville hade dig, blot du tænkte tanken.
Hvorfor svarer du ikke?
-Lad os få det overstået. -Nej! Det må være jeres spøg.
Stands! Skyd ikke!
Han er min bror.
Nå, Damplokomotiv... Hvor har du fundet sådan en søster?
Lad os se lidt nærmere på hende.
Vær nu en sød pige. Lad tæppet gå.
Hvis du vil redde din brors liv, må du dele dig i fire.
Stands! I rører ikke min pige.
Jøsses, hvor mange er I?
Ud over kvinden og den ubevæbnede er der kun mig.
Men jeg deler mig gerne i fire.
Rolig, fister. Vi ville bare hygge os lidt med din pige.
Hvorfor ikke, Joe? Lad dem hygge sig. Vi kan alle sammen hygge os.
Det er der da intet galt i.
Hvorfor løbe den risiko, skat? De er for mange.
Smid din revolver.
Smid den, skat.
-Fandens. En forbier. -Det er klart. Han flyttede sig.
Du lærte at skyde i et cirkus. Du kan kun ramme et fast mål.
-Du er bedre med bue og pil. -Jeg var så bange!
-Bliv ved, så siger jeg en pris. -Sig den!
Åh, Bill...
Du kalder ham skat og mig bror.
Jeg kan faktisk ikke beslutte mig. Jeg ved ikke, hvem jeg elsker højest.
Jeg sagde det jo, men De ville ikke høre.
-Jeg dør... -Det gør os virkelig ondt.
Det er ægte.
-Lad mig ikke dø i uvidenhed. -Hvad vil De vide, oberst?
Hvorfor hiver I mig alle sammen...
...i skægget?
-Jeg nåede ikke at sige det. -Snart ved Cabot, obersten er død.
Så kan vi begynde forfra.
-Han er ved at komme efter det. -Han har godt nok fart på.
Han er ikke på vej hen til Cabot.
Han har retning mod Roulade. Hvad er han for en fætter?
-Han går ind for "øje for øje". -Vi fik jo ikke dem alle.
-Den ene slap væk. -Ja, men tre af dem er døde.
Det er måden, man fortæller det på.
Han skød dem lige mellem øjnene.
Det var ham, der kastede revolveren hen til mig.
Mere fart på. Kom så!
-Og du viste dine hvide lår frem. -Jeg tvang dem ikke til at kigge.
Synd, du ikke kan ramme et levende mål.
Det vidste jeg, så jeg kom af vejen.
-Der ser du selv. -Jeg kan ramme seks ud af seks.
Men du vidste ikke, at Mortimer havde kigget dig ud.
-Nej. Hvilken side gik du til? -Højre.
Sådan skulle du have gjort. Det er nemt at ramme et levende mål.
Nu er vi kun fire, der ved, at oberst Pembroke er død.
Det er rart at gøre forretninger med en, der er så hurtigopfattende.
-Hvad gør vi med Mortimer? -Den mexicanske kirkegård.
-Din ven er lidt for kvik. -Han er sammen med mig.
-Du er vist sammen med ham. -Lad os så vække obersten til live.
Damplokomotiv... "Vi er ikke jævne folk."
Vi er ikke jævne folk, major Cabot. Vi er amerikanere.
Den vestlige prærie må sikres, hvis vi skal realisere vores høje idealer.
-Det er udmærket. -Og nu skægget.
Med de rigtige bukser og støvler...
...skuldre, lidt spyt og poleren her og der...
-Hvad synes I? -Ganske udmærket.
Det synes jeg også.
Så er der ingen tvivl. De skyder dig.
-Sig det igen, Bill. Bliv ved. -Vi er ikke jævne folk, major Cabot.
Det har du gentaget hele natten. Instruktionerne!
Jeg er træt af det klovneri!
Du udgiver dig for Pembroke, konfiskerer de $300.000, og så?
Hvis de ikke hænger mig, iler jeg stik øst til mødestedet.
Hvis Cabot giver mig eskorte, standser du diligencen, truer mig-
-og siger: "Rør jer ikke, ellers skyder jeg."
Hvis jeg ikke får eskorte, så forsvinder vi derfra-
-og lever lykkeligt til vores dages ende på Sandwichøerne.
-Udmærket. -Hvorfor er du så sur?
Det er fint, Michelangelo.
Hvorfor jeg er sur? Tror du, han kan gå for en kavalerist?
-Tror du, du kan gå for en oberst? -Det er det, jeg siger!
De slipper os aldrig ind på fortet. De æder os levende!
Det bliver værst for dem selv. Afgang.
En vogn uden fører.
and-som-ser-hinsides-bjergene...
...hilser Mand-der-rider-på-jernhest.
Hvem fanden taler du til? Mig? En oberst i den amerikanske hær?
Mand-som-ser-hinsides-bjergene-
-forråder ikke Mand-der-rider-på-jernhest.
Ævl du bare. Jeg forstår ikke et ord, hvis det altså er ord.
Det hellige træ visner. Men jeg har bragt dig en gren.
Ved du, hvad du kan gøre med den gren?
Vis respekt. Det er Mand-der-ser-hinsides-bjergene.
Hvis jeg bliver gennemskuet af en gammel rødhud, er jeg færdig.
-Hvad fanden var det? -Jernbanen på vej mod Stillehavet.
Bill, her står jeg af. Held og lykke, oberst.
Den gren er for stor til indianeren.
Joe, giv Visne Gren en hånd.
Velkommen til Fort Cristobal, oberst. Jeg er major Cabot.
-Vi er ikke jævne folk, major Cabot. -Senere, farmand.
Og det er miss Pembroke, formoder jeg.
Det er hun formodentlig.
Mangen en blomst rødmer uset og øder sin sødme i ørkenluften.
Skal vi gå indenfor?
-Hvem er galgen bygget til? -Indianeren der.
En hestetyv. Nu skal jeg...
Denne vej. Jeg har klargjort fortets fineste indkvartering.
Jeg er forbløffet, major Cabot.
Jeg forventede ikke at møde en så sleben gentleman på disse kanter.
Yderst udsøgt, major.
Under disse uniformer banker hjerter af guld.
Sergent Milton ligner en bjørn, men er blot et forvokset barn.
Resten af os er blot jævne folk.
Vi er ikke jævne folk, major Cabot. Vi er amerikanere.
Oberst, en cigar? Jeg tror, det er et mærke, De vil nyde.
-Den vestlige prærie... -Så sandt.
-Farmand, du ryger. -Naturligvis.
Altså... Den vestlige prærie må sikres...
Det er vist skægget, der skal sikres. Hvorfor tager De det ikke af?
Værsgo. Vores fineste indkvartering, klargjort specielt til Dem.
...og øder sin sødme i ørkenluften. Jeg skal øde din sødme, min pige.
Bare vent og se. Afgang, sergent.
Det er forbi, Bill. De har taget dig i skægget.
Vi aftalte, at du forklædte dig som oberst, og så gør du det.
Er du pludselig begyndt at stole på mig? Stakkels Bill.
Nu er det ikke sjovt længere.
Nu har vi kun den tredje i gruppen at tænke på, men han er snu.
-Hvad sagde Roulade, han hed? -Joe Thanks.
-Folk og deres navne...
-Send nogle folk ud at finde ham. -Hvor? Han er svær at få fat i.
Han er her, der og alle vegne. Glat som en ål. Hvor skal vi lede?
Det er dit problem, knægt. Bare få fat i ham.
Jeg vil have ham bragt til mit kontor øjeblikkeligt.
Hvad gør De her? Hvem er De? Hvad ønsker De?
Et æg. På den her størrelse.
Lysegrønt med brune pletter. Samme farve som bisonlort, major.
En babygrib med kroget næb. Den stikker sin pink-grønne hals frem-
-og så storetåen. Mor grib, som enhver anden kærlig mor-
-kommer flyvende ned fra himlen med et ådsel.
Unge mand, jeg ved, at ørkensolen kan stige en til hovedet...
Højt oppe svæver far grib i sollyset.
Han våger, så hans afkom uforstyrret kan spise det møre, rådne kød.
Pludselig rystes bjerget af et tordenskrald, klipperne sprænges-
-og dødens støvsky stiger op, op, op til himlen...
Og far grib fælder himmelske tårer for sin myrdede mage-
-for sit myrdede afkom. Få dem til at stoppe, før de dræber alt levende.
De sprænger bjerge med dynamit.
Alle dør. Fædre, mødre, de sagesløse små.
Og det er svært at slappe af. Jeg sover i en hule under Red Rock.
-Få dem til at holde op, major. -Forsvind herfra.
Jeg fik at vide, De beskyttede gribbene.
Jeg giver dem kødet fra folk, der kommer og forstyrrer mig. Ud!
Stands. Lige et øjeblik.
Har De talt med andre om ...?
Har De nævnt Deres bekymring for gribbe til andre end mig?
Nej, jeg tog direkte hertil.
Du gjorde det rigtige, min dreng.
Vagt!
Cabot driver et elendigt fængsel. Ikke én tændstik. Det er ren tortur.
Han ville øde min sødme i ørkenluften.
Sådan går det, når du lytter til den blåøjede spirrevip!
Hvad har det med Joe at gøre? Det var Roulade, der snød os.
Du har en løkke om halsen, og dog forsvarer du ham.
Svar mig!
Jeg forsvarer ham, fordi han er en ven, jeg kan regne med.
Hvis du regner med, han køber dig, så glem det. Det er for sent.
Sig, hvad du vil. Det eneste i mit liv, jeg fortryder, det er Joe...
Ditto her. 300.000 dollars!
Han har check på alt. Kikser aldrig. Et geni!
Hvis jeg havde ham her, ville jeg flå hovedet af ham og æde det!
-Værsgo, men pas på tænderne. -Åh, Joe!
-Lucy! -Jeg vidste, han fik os ud herfra.
Tager jeg fejl, eller er du også blevet indkvarteret her?
Du har fuldstændig ret.
Det varmer mit hjerte. Du skulle bare vide...
Jeg begynder at nyde det. Vi bliver klynget op i morgen alle tre.
-Passer det? -Indianere er pessimister.
Kan du ikke se, at alt går efter planen?
Det er ligesom pool.
Ballen rammer tredje bande og støder en anden bal i hul.
Hvor skal I hen?
Intet på denne jord kan tvinge os til at fortsætte denne lorte-jernbane.
å spar på krudtet. Vi går ikke fremad, men tilbage. Vi er færdige!
Er det værd at sprænge et bjerg bare for at nå til Stillehavet?
Stenene er hårde som metal. Jeg har aldrig set noget lignende.
Milton, der er alluvial forekomst.
De jernbanefolk må være blinde. Det her er kvarts, ren kvarts.
Skrab, og klumperne vælter frem. Hak, og du finder rent guld.
Ligesom det i lænestolen. Jeg fik det analyseret.
Det pureste guld...
I femten år har jeg sagt, der var guld her, men ingen...
Ingen troede på mig.
Det lader til, vi har mistet vores heste.
De er den sprogkyndige, sergent. Tal med dem.
-Jeg skal prøve. -De skal ikke overdrive.
Jeg vil bytte et stort græsningsareal med masser af vand og bisoner-
-for dette trøstesløse stykke sand og klippe.
Og jeg er endda villig til at underskrive en traktat.
Hvad siger han?
Han vil forhandle med obersten og ikke med en skiderik som Dem.
-Så er vi på røven. -Det er ikke sikkert.
Spørg, om han har mødt obersten.
Han har aldrig mødt ham. Han kender ham kun af navn.
Så sig, at den gode oberst meget gerne vil lave en aftale med ham.
-Men oberst Pembroke... -Er vores gæst på Fort Cristobal.
Hænger I kun os to?
Afgang.
Kom så. Denne vej.
Han skal nok klare den.
Denne vej, oberst.
Se så at få fart på.
Oberst Pembroke. Mine officerer og jeg håber-
-De vil føle Dem hjemme på Fort Cristobal.
Miss Pembroke, De er som en ørkenblomst.
-Hvor er De charmerende. -Slet ikke.
-Nu tager De ikke min blomst? -Blomster skal plukkes, ikke tages.
Må jeg have den ære at eskortere Dem til bordet?
Husker De, da vi var omringet af indianere i de Sorte Bjerge?
Udmattede kavalerister, fanget på en bakketop, omringet af indianere.
Jeg var kun løjtnant dengang. Og De, oberst...
Var De major eller kaptajn?
Jeg var general.
Deres far er den morsomste mand, jeg har mødt.
Flugt var umulig. Obersten sagde: "Sid af, så dør vi side ved side."
-Det var en massakre. -Mener De, at vi blev dræbt?
Det bliver du, hvis du ikke tager dig sammen.
-I morgen taler du med en indianer. -Om de 300.000?
Bagateller.
Deres far spurgte mig, hvorfor jeg ikke fik en medalje den dag-
-men som sagt var glæden ved at tjene mit land belønning nok.
Vi er ikke jævne folk.
Vi er amerikanere.
-Lort! -Det er ikke sjovt at spille alene.
-Jeg manglede en dame. -Lav en knægt om til en dame.
Spiller du skør, eller er du født sådan?
-Hit med dem. -Hvabehar?
Hit med dem.
Knægt...
Dame.
-Det er pærelet. -Hvis jeg kunne gøre det i poker...
Det er kun begyndelsen. Se her.
Et, to, tre...
-Ren barnemad. -Lad mig prøve.
Kunsten er at spille med åbne kort.
Nej, kunsten er at flygte med åben dør.
Der var den. Du har store huller. Luk munden, eller jeg fylder dem ud.
Jeg kan skyde dig og låsen i smadder med ét skud. Nøglerne!
Venstre om!
Alle ret!
-Hvor kommer du fra? -El Paso.
-Kender vi ikke hinanden? -Nej, jeg er fra et andet sted end De.
-Hvad er det for et sted? -Et sted, hvor der bor mandfolk, sir.
Jeg skal vise jer, hvad et mandfolk er. Det er mit job.
Nu slår jeg fyren, og så smiler han og siger:
"Jeg mærkede intet, for jeg er soldat i det 5. kavaleri."
-Lad os prøve. Gjorde det ondt? -Nej, sir.
-Hvorfor ikke? -Fordi jeg er soldat i det 5. kavaleri.
-Gjorde det ondt? -Nej. Jeg er soldat i det 5. kavaleri.
-Gjorde det ondt? -Nej. Det var hans fod, ikke min.
Stille!
Venstre om!
Til forsyningsofficeren! Fremad... march!
Halløj! Du der. Stands. Stop ham.
Jeg kender ham. Han er splittergal.
Grib ham!
Det var ham, der fornærmede majoren.
-Kom ned derfra. -Nej, jeg vil være fri.
-Kom så ned derfra. -Jeg er bange for, De tæver mig.
Gå tilbage til din fængselscelle.
Nej, jeg vil være fri. Jeg er ligeglad med det 5. kavaleri.
-Sav pælen over. -Sergent, hvad gør De?
Få dem til at holde op, sergent.
-Sergent... -Kommer du så ned?
Ja, sir.
Nej, jeg vil være fri som gribben. Jeg vil være fri!
Han er skør. Sav den over.
Få dem til at holde op. Det er farligt. Jeg vil leve, jeg vil leve...
Nej!
Få ham så ned fra den vogn.
Gab op.
Og nu...
Nu skal du i isolation.
Giv mig nøglerne.
-Skal jeg ind igen? -Giv ham en hånd.
Kom så...
Kig op på solen, sergent.
Farveller.
Hurtigt! Skyd ham ned!
Luk porten!
Stands, dit fjols. Kanonen er ladt.
Skyd ikke. Kanonen peger lige mod ammunitionsvognen.
-Hvad ønsker du? -Jeg glemte min hat, sergent.
Jeg har desværre en dårlig vane.
Lad hatten gå rundt. Kom så.
Hvis I kan undvære noget, folkens, så læg det i hatten.
-Kom så, mænd. -Tak. Fart på, sergent.
-Halløj, giv mig min revolver. -Gå hen med den.
Tak. Fart på.
Ikke for stramt. Tak.
De klarer det fint, sergent. Så er det Deres tur.
Tak.
Pas på med den cigar.
Husk, De er soldat i det 5. kavaleri.
Overtag kommandoen, major.
De dumme indianerne hoppede på den.
De mistede to heste, en kanon, og galningen slap væk. Hvem er dum?
Oberst, lad os indtage vores positioner.
Prøv ikke på noget, ellers tager Milton tilbage til fortet-
-og gør forfærdelige ting ved Deres charmerende datter.
De skal bare skrive Deres navn.
Det havde været lettere at dræbe 20 af Deres mænd med venstre hånd.
Jeg kan ikke skrive.
Er det indianeren? Denne mand kender mig særdeles vel.
-Han har kendt mig fra barnsben. -De er voksen og har skæg.
Han er Mand-der-ser-hinsides-bjergene.
-Høvdingen siger... -Tak, jeg er ikke døv.
-Forstår De ham, oberst? -Jeg kan mundaflæsning.
-Høvdingen siger... -Tak, jeg er ikke døv.
Høvdingen vil gerne skrive under med oberst Pembroke som vidne.
Jeg skal nok se på, at De skriver under.
Lad os komme i gang.
-Er alt gjort klar? -Ja, De skal blot skrive under.
Hvad vil han have? En ekstrabonus? En flaske whisky?
-Fortæl ham det, sergent. -Nej, fortæl De, oberst.
Høvdingen er tilfreds-
-men vil vide, hvorfor De giver ham jord med vand og bisoner-
-i bytte for et hul i klippen med svovlkis.
Svovlkis?
Det er godt nok guld, men enhver kan købe lidt guldstøv.
Og så var der Joe Thanks. Ham, De sendte folk ud at lede efter-
-mens han sad fængslet på fortet.
Men hvorfor mon han gjorde det?
Han var i ledtog med indianeren for at narre jorden fra mig-
-og det lykkedes. Men han måtte bruge Dem-
-og tvinge mig til at præsentere Dem som oberst Pembroke.
De 300.000 var en afledning. Jorden skulle tilbage til indianerne.
Indianerne! De har ret. Fyren er vild med indianere. Hører du?
Han var i ledtog med den affældige rødhud. Han ville røvrende mig.
-Og nu vil De røvrende ham. -Ja. Men hvordan?
Major, Joe har måske snydt os, men Bill ville aldrig forråde en ven.
-Vil han hellere hænges? -Indianere forråder aldrig nogen.
End ikke en, der har forrådt dem.
Indianere, nej, men jeg ville forråde dig og hele min familie.
Lad dem ikke trække dig ned i sølet. Joe må have haft en god grund.
Jeg har tusind gode grunde til at hævne mig.
Geniet!
-Jeg skal vise den skiderik... -Det kan jeg lide at høre.
-Forræderen er klar, major. -Vi skal jo dele de 300.000, ikke?
Vi følger bare Deres vens plan til punkt og prikke-
-med en lille afvigelse.
Oberst Pembroke, jeg overdrager Dem $300.000-
-som skal tilbage til den amerikanske regering.
Må jeg bede om Deres underskrift?
Nu skal De efterlade Deres mærke. Kaptajn, er eskorten samlet?
-Vi venter på Deres befaling. -Diligencen tager straks af sted.
-Har De instrueret folkene? -Det gjorde jeg personlig.
Tak.
Eskorte, alle ret!
Må jeg ledsage Dem til Albuquerque, sir?
-Og hvis jeg siger nej? -Mange tak. Nu skal jeg. Tak.
Nu til den afvigelse, jeg omtalte.
Når vores ven overfalder diligencen, får han ikke pengene.
Undskyld, kære, men vil du vise farmand vores lille overraskelse?
Det her er, hvad han får.
Jeg gad godt se Joes fjæs. Det ville jeg virkelig gerne.
Det kommer du til. Fordi du vil være til stede, når han åbner den.
Stands!
Flot arbejde, Roulade. Han rider lige i fælden.
Stands!
Stands! De vil dræbe...
...oberst Pembroke!
De vil dræbe oberst Pembroke!
Så De ikke en sort rytter på en sort hest?
Nej, jeg ser en hvid rytter på en hvid hest, men det kan være det samme.
-Det er Joe! -De vil dræbe oberst Pembroke!
De er ude efter oberst Pembroke.
Hvem? Hvem vil dræbe mig?
Det vil jeg.
Major, bed Deres folk smide deres våben.
Han er snigmorder. Gør, som han siger.
Af vejen. Det er mig, der befaler her.
Oberstens liv står på spil. Gør, som manden siger.
Eskorte, smid Deres våben derovre.
Vil De være venlig at give mig kassen med pengene?
Som Deres overordnede befaler jeg Dem at udlevere kassen.
Javel, oberst. Undskyld mig.
Tak.
De er den smukkeste officersdatter, jeg nogensinde har set.
-De må ikke gøre min far fortræd. -Så tager jeg Dem som gidsel.
-Kom, major. -De er vist lidt forvirret.
Jeg er kun major. Han er oberst.
Vi har en lang rejse foran os. Af sted.
Farvel, oberst. Miss...
-Hurtigt. Red majoren. Af sted! -Denne vej, folkens!
Kan I ikke redde majoren, så få i det mindste pengene tilbage!
Hvad skal jeg gøre, oberst?
-Bliv her og bevogt passet. -Javel, sir.
Nu forstår du måske, hvem der er det sande geni.
Overrasket? Deres makker har forrådt Dem.
Han og jeg udtænkte det sammen.
-Nu kommer Roulade og drengene. -Pengene! Hvor er pengene?
-De er i sikkerhed i diligencen. -I sikkerhed? Hos Damplokomotiv?
Skyd ikke. Det er major Cabot.
Han vinder ind på os.
Jeg prøver at ramme hans revolver.
-Jeg kan ikke se ham mere. -Vi klarede det.
-Er du ramt? -Nej. Giv mig kisten. Kisten!
-Hvad gør du? -Jeg står af her.
Så gemmer jeg pengene. Vi ses i St. Louis, Missouri, skat.
Joe!
Hurtigere, for fanden!
Lige, hvad jeg har brug for.
Nu.
-Hold hende. -Lad være!
-Nu. -Slip mig!
Gå ikke derhen. Vi sprænger.
Stands!
Der er to mænd dernede!
300.000 dollars op i røg!
Bill, klarer du den? Hvad er der i vejen?
Er du kommet noget til? Hvor?
Her. Der er noget, jeg må vide. Hvad fanden foregår der?
Det hele går efter planen.
Halløj. Er det her lønkontoret?
Ja. Stil jer op i kø, gutter.
Der er penge til alle. Lige her.
Tak for jobbet med at sprænge hul i klippen.
-Jeg håber, De er tilfreds. -I var lige ved at tage livet af os.
-Smukt arbejde, Joe. -Det er min makkers fortjeneste.
Tak, gutter. Tak.
Værsgo, Roulade.
Tak. Flot arbejde.
Jeg er altså blevet snydt, men ikke forrådt.
Nogle gange tror man, at penge er det vigtigste, der findes.
Men når man så har dem, ville man måske helst have været foruden.
-Hvor skal du hen med pengene? -Stille.
Husker I? En solstråle strejfer de højeste bjerge-
-så de ligger badet i blod. Tinderne kaster skygger i den bundløse dal.
På den klare, blå himmel svæver en høg ubesværet...
-Vinger, der kløver luften i to? -Ja.
Ikke den hest igen.
Her er pengene, bedstefar.
Hvorfor er de klædt sådan ud?
Er det ikke sådan, du ville have det?
-Farvel, Joe. -Hvorfor det? Hvor skal vi hen?
Nu ved du, hvorfor jeg tager med ham.
Vi skal røvrende Amerika.
Skal bedstefar med?
Han bliver her. Han repræsenterer fortiden.
Den skiderik havde regnet det hele ud.
Tekster: Benjamin Goldenberg SubLine